Amiről én beszélek, az a barátság.
Meg a jellem. Meg még a…
A szentségit Leo, valahogy kimondanom sem akaródzik. Amiről én beszélek, az az erkölcs.
Tudod, hogy nagy sportbarát vagyok. Nem vetek meg hébe-hóba egy-egy fogadást.
De ragaszkodom a sportszerűséghez.
Ha megbundázok egy meccset. Mondjuk, hogy 1 a 3-hoz lefixálok valamilyen meccset…
akkor azt el is várom, hogy a meccs 1 a 3-hoz hozzon a konyhára.
De ahányszor csak azzal a szemét strici Bernie Bernbaummal fixálok le egy meccset,
mielőtt még észbe kapnék, az arány 1 az 1-hez.
Vagy ami még annál is rosszabb, az én emberem veszít. A zsidrák tudja, hogy szeretek biztosra menni.
És lepasszolja a fülest, hogy a meccs meg van bundázva.
Erre föl a pénz dől be mindenfelől, és az eredeti esélynek lőttek.
Nem tudom, kik szállnak be a a boltba. Talán a Los Angeles-iek.
Ami a lényeg: Bernie nem éri be azzal, ami amúgy is leesik neki.
Nem éri be azzal a rahedli pénzzel, amit megkeres rajtam, hanem pofátlanul árulja a fogadási tippjeimet.
És így a hasznom egy része átvándorol valaki másnak a zsebébe, pedig az bón engem illet.
Szóval ott tartunk, ahol elkezdtem.
Barátság.
Jellem.
Erkölcs.
Világos, miről beszélek?
Mint a vakablak.
Ha ez így megy tovább, egy üzletember nem számíthat semmi haszonra a bundázásból.
Márpedig ha már a bunda sem fix, miben bízhat az ember?
Hogy nyerjen is valamit, kénytelen lesz vaktában fogadni.
És akkor az már maga az anarchia. A legvadabb dzsungel.
Ezért fontos az erkölcs, hisz az különböztet meg az állatoktól.
Az igavonóktól, a ragadozóktól, az erkölcs.
Csakhogy ez a Bernie Bernbaum, ez külön lapra tartozik. Erkölcsileg.
Ez azt sem tudja, mi az, hogy erkölcs.
– Egészen biztos vagy benne, hogy Bernie ver át? – Nem is a kismanó.
– Más senki nem tud erről a mókáról? – Senki, aki nem erkölcsös ember.
– Na és a bunyósok, akik a bundapénzt kapják? – A bunyósok meg lettek nevelve: derék, istenfélő emberek.
És más buki nem tud róla, más bukinál nem fogadsz?
– Néha, elvétve fogadok Mink Larouitte-nál. – Biztos, hogy nem Mink, azt garantálom.
– Honnan tudod? – Mink nem lehet, ő a Dán Eddie fiúja.
Na és persze a Dán, aki mindig tud minden bundáról.
Ezzel meg mi a fenére akar célozni, főnök?
Célozni… semmire, csak azt mondom, hogy egy csomóan tudnak róla.
Nem figyeltél, hogy mit mondtam? Persze, egy csomóan tudnak róla.
Ezért beszélek olyasmiről, hogy jellem, meg erkölcs. Mert szeretném tudni, ki az, aki lenyúlja a pénzemet.
Biztosan merném állítani, hogy Bernie Bernbaum az, az a simlis póner!
Mert erkölcsileg, az egy duplanulla.
Szóval ki akarod nyírni.
Az a minimum.
Sajnálom, Caspar. De Bernie fizet a védelemért.
Nézd Leo, én nem az engedélyedet kérem, csak tájékoztatlak, szívességből.
– Egyszerűen nincs más választásom, ki kell nyírni. – Én pedig szívességből tájékoztatlak,
ha kinyírod Bernie-t, akkor nagyon megütöd a bokádat, és ezt a legkomolyabban mondom.
Én rendesen letejelek neked minden hónapban, mint valami csóró boltos,
és többet is, mint az a simlis, és ezért mit kapok tőled cserébe?
Ugyanúgy fizetsz a védelemért, mint mindenki.
És amennyire én tudom, márpedig amit nem tudok, azt nem is érdemes tudni,
a zsaruk még nem záratták be egyetlen lebujodat sem, és az ügyészség se piszkálta a seftjeidet.
De arra nem váltottál engedélyt, hogy bukikat kinyírj, és nálam ma nem is váltasz.
Úgyhogy kopj le gyorsan, a sameszoddal együtt.
Minek nézel te engem, valami zöldfülű digónak? Azt hiszed, kirúghatsz? Akkor óriásit tévedsz ám!
Unom már, hogy így lekezelsz engem, Leo. És azt is unom, hogy idejárjak
a tetves kis irodádba, kinyalni a tetves ír seggedet!
És unom a nagyképűségedet!
Vacak kis nyamvadékok vagytok.
Johnny… te olyan nagy ember vagy, amilyen nagynak engedem, hogy legyél, és nem nagyobb.
Ezt pedig ne felejtsd el soha!
Rendben van, Leo. Itt ugyebár te vagy a nagyfőnök,
én pedig csak egy mesüge vagyok, akinek simán a fejére lehet tojni.
Húzd meg a malac farkát, mindjárt kiereszti a hangját.
Rossz húzás volt, Leo.
– Veled meg mi van, bal lábbal keltél? – Amelyikkel szoktam.
Na, épp azt mondom, hogy megint ballal. Ki a te bukid, Lazzare?
– Tárgyalhatok vele. – Kösz, Leo, de nem kell.
Nem, a fenét. Hat hete egyszer sem nyertél. Lassan nekem blamás, ha hagyom, hogy palira vegyenek.
– Van, aki szerint ezt érdemlem. – Van benne valami, de nem ez a lényeg.
Lehet, hogy érzelgős balek vagyok, de most besegítek neked. Tényleg.
Ráadásul még ma este elintézem. Most, mindjárt.
Ha látom, hogy így lógatod az orrod, nekem is elmegy a… hogy is mondják?
– Joy de veever? – Joie de vivre.
– Ha nem hagyod, hogy telefonáljak, akkor menj a fenébe. – Te menj a fenébe!
Majd én elintézem Lazzare-ral, ha nincs ellene kifogásod. Nem semmiért találta fel Isten a zsugát.
– Egy valamit viszont megtehetnél. – Éspedig?
Gondold végig, mi hasznunk van Bernie védelmezéséből, és mit veszítünk azzal, ha magunkra haragítjuk Caspart.
– Hagyj már, tudod, hogy nem szeretek gondolkodni.
Gondold meg, nincs-e mégis itt az ideje.
Ébredj, Tommy!
Ébren vagyok.
– Csukva a szemed. – Nem elég, hogy beszélek?
– Hogy játszottam? – Mit gondolsz?
Milliomos vagy. Csak aztán meg ne feledkezz a barátaidról!
– Hol a kalapom? – Eljátszottad, mester.
Szerencséd volt, hogy előbb abbamaradt, mielőtt a gatyádra is sor került volna.
– Ki nyúlta le a kalapomat? – Verna. Verna és Mink.
– Ki? – Mink és Verna.
– Indul az esti futamban Villám? – Villám?
– Igen. – És hogy tippelik?
1 a 3-hoz, ha jól emlékszem.
Hagyd a fenébe, Tom, most úgysem vagy nyerő passzban.
Szólj Lazarre-nak. Megteszem 500-zal, nyerőre.
Te tudod.
A kalapomért jöttem.
Csak azért jöttél?
Azért. A kalapomért.
Az enyém. Elnyertem.
– Mi a fenének az neked? – Fordulj fel!
Adj valamit inni!
Miért nem ezzel kezdted?
Helló, Tommy. Bocs a késői zavarásért.
Semmi vész. Mi a dörgés?
Bejöhetek?
Gyere.
– Iszol valamit? – No, nem bánom.
– Már próbáltalak hívni. – Későn értem haza.
– Hát, hogy-hogy ilyen későn?
Nem rossz.
– Jobb, mint az a lötty, amit a klubban adnak. – Annál egyértelműen jobb.
– Leveszed a kezed Bernieről? – Nem lehet, Tommy, nem lehet.
Tulajdonképpen ez az, amiért…
– Tommy, nem tudom, hol lehet Verna. – Aha.
Tudom, hogy ez nem nagy újság,
de ahogy a dolgok most állnak, aggódom. – Verna tud vigyázni magára.
– Még jobban is, mint te. – Ezt meg hogy értsem?
Kérsz még egyet?
Nem.
Hallod? Hogy értsem ezt?
– Mennyire tekert az ujjai köré? – Te aztán jókat tudsz kérdezni.
Bepaliz. Ha nem lenne szüksége rád, hogy megvédd a testvérét Johnny Caspartól…
Mit gondolsz, akkor is lenne kedve hozzá, hogy kocsikázgasson veled a parkban?
Erről van szó, nem igaz? Hogy a szárnyaid alá veszed Bernie-t, amíg Caspar le nem nyugszik.
Muszáj folyton kekeckedned?
– Mi rossz van abban, ha gondoskodik a testvéréről? – Abban semmi.
Talált magának egy balekot, akit jól átvághat. Ugyanolyan simlis, mint a bátyja.
Ezeknek már a szüleik, nagyszüleik is simlisek lehettek, és egyszer nekik is sok kicsi simlis gyerekük lesz.
Hagy abba! Utálom hallani, hogy leszólják a barátaimat, még ha a barátaimtól is.
– A barátságnak ehhez semmi köze. – Dehogynem, és az ember próbál segíteni a barátainak az ellenségeikkel szemben.
Nagy tévedés, az ember mindent valamiért csinál.
Na jó, tudom, hogy piszok jó emberismerő vagy, nem is vitatom.
De talán most még sincs igazad. Nem látsz bele Verna lelkébe.
Ha Verna földre szállt angyalka, mit hajkurászod hajnali 4 órakor?
– Délután ráállítottam valakit.
Megkértem a Gyapjas Danielst, hogy legyen a sarkában,
csak tudod, hogy baja ne legyen. Nem kémkedtem utána.
Csak féltettem, azok után, amiket Caspar mondott, az ember legyen óvatos.
Na és mit mesélt a Gyapjas, volt valami érdekes?
Hát épp ez az, nem mesélt semmit. Ugyanis eltűnt.
Szóval most bottal ütheted a nyomát a nődnek, meg a Gyapjasnak is.
Nagy pofára esés, de ez a helyzet.
Segíts nekem, Tommy, még azt sem tudom hol kezdjem keresni.
Te tudod kik a Gyapjas haverjai, meg hogy Verna hova jár.
És mi tagadás, aggódom, most, hogy így alakultak a dolgok Casparral.
Nem kellett volna ujjat húzni Johnnyval, ezt próbáltam megértetni veled. Nem vagy egy súlycsoportban vele: jóval erősebb.
Állítom, vagyok még olyan erős, hogy felvegyem a harcot bárkivel ebben a városban.
Kivéve téged, Tom.
És Vernát.
Hát jó, froclizzál csak.
Balek vagyok.
Megérdemlem.
Kösz az italt.
Azért szólj, ha hallasz valamit.
Ki volt az?
Leo.
Téged keres.
Mondtad, hogy itt vagyok?
Nem.
Szóltál neki a testvérem miatt?
Nem.
– Azt mondtad, szólsz. – Azt mondtam, meggondolom.
Mit mondtál neki?
– Láttad a Gyapjas Danielst az este? – Nem.
Mit mondtál neki?
Azt, hogy ócska ribanc vagy, és jobban teszi, ha dob.
Rohadt egy strici vagy, Tom.
– Visszakaptad a kalapodat? – Vissza, na és?
Semmi, nem tartozik rám, nem is érdekel. Csal azt tudom, hogy Bernie beszélni akar veled.
– Igen, hát most itt vagyok, beszélhet. – Jó, csak ő nem szereti mutogatni magát.
– Ami az ő helyzetében érthető is. – Nézd, Mink…
Szóval megkért, hogy szóljak neked az érdekében, hogy szólj Leónak. Leo hallgat rád.
Ha te szólsz neki, biztosan segít rajta. Bernie amúgy is megérdemli, rendes gyerek.
– Nem értem, Mink. – Hogy-hogy, mit lehet ezen nem érteni?
- Te nem a Dán Eddie seggét nyalod? – Miért, az embernek nem csak egy barátja lehet.
Nem mintha a Dán orrára akarnám kötni, de Bernie fantasztikus gyerek, és
ahhoz képes, hogy biboldó, igazán rendes valaki.
Amúgy mi van közted és Bernie és közt?
Semmi. Mi csak haverok vagyunk.
Gyanús vagy te nekem, Mink.
Ha a Dán megtudja, hogy neked van egy másik "haverod",
nem hiszem, hogy igazán megértő lesz. – Megtudja? Hogy tudná meg,
mikor mi nem is beszéltünk! A szentségit a fejednek, Tommy!
Helló, Tommy.
Ismered O'Doole-t, meg a polgármester urat.
Hát hogyne. Májusban hat szavazatot adtam le rá.
És ez még csak nem is a rekord.
Előkerült Verna. Odalent van.
– Na és mondta, hol volt? – Nem, nem is erőltettem.
– Hallottad a Gyapjast? – Igen, nyugodjék békében.
De hogy a parókáját elvitték, ez nem fér a fejembe. Mire lehetett jó ez?
Talán rézbőrűek voltak.
Én szerintem inkább digók.
Giovanni Casparro.
Szóval szerinted Caspar nyírta ki a Gyapjast.
– Miért, ez magától értetődik, nem? – De. és most mi lesz?
Elkapjuk azt a disznót, és kikészítjük. Okosítsd ki a fiút, Davy!
Leo volt szíves tájékoztatni bennünket, hogy Caspar úr számos klubot üzemeltet a városunkban,
ahol a vendégek rumot fogyasztanak, és különféle szerencsejátékokat űznek.
– Kötelességünk ennek véget vetni. – Nem veti szét őket a lelkesedés.
– Ugyan, dehogy, erről szó sincs! – Megtesszük ami a kötelességünk.
Lehet, hogy nekik van igazuk. Belenyúlni egy ilyen darázsfészekbe, most nem használna senkinek.
– Én sem lelkesedem, de nem fekhetek csak úgy le Caspar előtt. – Van más megoldás is.
Nem fogsz neki örülni, de Bernie a békességért cserébe szinte semmi.
Az üzlet pedig üzlet, és egy háború mindenkinek rontaná az üzletét.
Ha Bernie a tűzzel játszik, akkor számoljon a következményekkel, még azzal is, hogy otthagyja a fogát.
Te jó ég, Tom, már ennél többről van szó!
Caspar kinyírta a Gyapjast. Ha meg ez csak úgy szó nélkül lenyelem,
Caspar átveheti az üzletemet. Zsebre vághatja az egész várost.
– Úgyhogy nem én kezdtem, de… – De kezdted. Te meg Verna.
– Mi akár el is mehetünk, Leo, ha úgy gondolod. – El a fenét! Üljetek vissza, maradjatok!
Nem Caspar szegte meg a szabályokat, hanem Bernie meg ti, azzal, hogy védtétek.
És ha ez nem győz meg, gondolj arra, hogy egy háborúban több vesztenivalód van, mint Casparnak.
Jó, de a győzelemhez is több van a kezemben, a szentségit! Volt már keményebb ellenfelünk is.
De soha nem ok nélkül! És az nem árt, ha van.
Neked kell döntened! Valamikor még adtál a véleményedre.
– Most úgy látom, nem érdekel. – Ugyan már, Tommy, dehogyis nem érdekel.
A szentségit!
Olyan hisztis a fiú, mind valami nőci.
Adj egy duplát!
Egyből a lényegre, mi?
– Kicsinálták a lovadat? – Nagyon valószínű.
– Verna itt van? – Az előbb ment ki a mosdóba.
Nálad van Lazarre 500-asa?
– Kénytelen lesz várni egy pár napig. – Nem fog örülni neki.
– Nem tudnál kérni Leótól? – Nem Leo tartozása.
– Majd megfizetem. – Le a kalappal a nemes elveid előtt.
Ezt is írjam hozzá a többihez?
Hunyják be a szemüket, hölgyeim, jövök.
– Kinek készül a harci pingálmány? – Menj haza, szárítsd ki magad!
Ha Leónak, kár strapálnod magadat. Szerinte már így is te vagy a nőnemű Jézus Krisztus.
– Mi az isten bajod van? – És neked mi bajod? Félsz, hogy annak látnak, ami vagy?
Leo annak lát, ami vagyok. Bírom a palit. Becsületes, és van szíve.
– Mégis igaz lehet, hogy az ellentétek vonzzák egymást. – Törődj a magad dolgával, légy szíves.
– Azzal törődöm. Az a dolgom, hogy védtelen nőket félemlítsek meg. – Akkor keress magadnak egy olyat!
Leo odafönt éppen arra készül, hogy taccsra vágja magát miattad.
- Mi? Hogy-hogy miattam? – Bedobja magát Bernie miatt, de erre ráfarag.
– Nem kell bedobnia magát, Bernie már nagyfiú. – Nem úgy néz ki.
És mit akarsz tőlem, tegyek úgy, mint akit nem érdekel, hogy mi lesz Bernie-vel?
A testvérem. Nem akarom, hogy baja essék.
És ha Leo segíteni akar rajta, akkor én cserébe kedves leszek hozzá. Nincs ebben semmi rossz.
– Az ilyen üzleti megállapodásoknak már adtak egy nevet. – Én mindent elkövetek, hogy megvédjem Bernie-t.
Rólam gondolhatsz, amit akarsz, de Bernie rendes fiú.
– Ezt más is mondta, de nem hiszem. – Te is olyan vagy, mint a többiek.
Csak mert egy kicsit különc? Mindenki azt hiszi, hogy degenerált szemét alak.
– Pedig nem az. – Szegény, félreismert Bernie.
Mégis mit akarsz, Tom?
Azt akarod, hogy szakítsak Leóval? Mert akkor csak tessék, mondd meg!
– Azt akarom, hogy ne szédítsd Leót, és ne akard befolyásolni. – Mert az te dolgod, mi?
Nekem az a dolgom, hogy megvédjem Leót. És ezért szeretném, ha leszállnál róla.
De ha magadtól nem szállsz le, elmesélem a tegnapi kis hancúrozásunkat, és egyből elmegy a kedve tőled.
– De tőled is. Nem szeretem, ha zsarolnak. – Én meg azt, ha baleknak néznek.
– Lehet, hogy Leóra hatnak a trükkjeid, de nálam nem működnek. – Azt hiszed, a testvérem miatt feküdtem le veled?
Ismerem az embereket.
Ha volna kereslet öregasszonyokra, a saját öreganyádat is kizavarnád a sarokra.
– Te szánalmas szeszkazán. – Imádlak, angyalkám.
Gondolom, most azt hiszed, hű de nagy fiú voltál.
Kisanyám, ne tudd meg, milyen az, mikor én nagyfiú vagyok!
Halló.
– Egy-két nap és fizetek.
– Azért, mert most nincs annyim.
Onnan, hogy én azt mondom.
Hogy mégis mikorra?
Üzenem Lazarre-nak, hogy ha nem tetszik, töresse el a lábam. Nem dobom fel.
– Helló, Bernie. – Helló, Tom. Mi a dörgés?
– Fáradj be, érezd magad otthon. – Nem voltál itthon, úgyhogy pontosan ezt csináltam.
Csak a telefont nem akartam felvenni, gondoltam úgysem engem keresnek.
Értem, térjek a lényegre, mi? A lényeg: én rendes fiú vagyok.
– Ezt ma már egy csomó embertől hallottam. – Naná, egy rendes fiúnak egy csomó barátja van.
Talán ha egy kicsit jobban megismernél, te sem rágnád miattam Leo fülét.
Persze most az idő nem a legalkalmasabb. Benne vagyunk a slamasztikában.
Te ugye rossz passzban vagy, le vagy égve.
Engem meg az az őrült digó akar elkapni. Ne kérdezd, hogy miért!
Én csak egy kis nímand vagyok, aki boldogulni próbál, mint mindenki más.
Segítséget kérek a barátaimtól. Leótól meg tőled.
– Leónak ott van a húgod. Nekem mit kínálsz? – Ugyan, Tom, te teljes félreértésben vagy.
Nem az én ötletem volt. Lefekszik ő akárkivel, tudhatnád.
Még nekem is leckéket akart adni a művészetből. Ehhez szólj hozzá!
A saját húgom!
Valami olyan dilis ötlete támadt, hogy így megóv a barátaimtól.
– Szédült egy spinkó, mondhatom. – Ő csupa jót mond rólad.
Hát ugye a családi összetartozás.
Na szóval, kifizetem az adósságaidat, ha a barátom leszel. Az a jelszavam, hogy barátból sohasem elég.
Szombaton nagy pénzek esnek le. Neked is juthat.
Megint egy tipp? Melyik meccs?
Az most még hétpecsétes titok. De nem biztos, hogy az is marad.
Hogy-hogy te máris ennyit tudsz róla: Caspar tudomásom szerint már nem fogad nálad.
Úgy látszik, te aztán tényleg madzagon rángatod Mink Larouille-t.
Mondom, hogy barátból sosem elég.
Megegyeztünk?
Még meggondolom.
Nem szeretném, ha nemet mondanál.
Hé, Adolph!
– Van még hitelem nálad? – Hmm.
– Teszek egy százast Tündére a harmadikban. – Lazarre nem fog örülni neki.
– Akkor legyen 50! – Hát jó.
– Még 150-nel fogsz lógni. – Csak ha vesztek.
Amilyen passzban te most vagy…
– Van egy lónak térde? – Nem is tudom. Csűdje van.
Ha ló lennék, csüdön állva könyörögnék, hogy nem fogadj rám!
– Kopj le, stepszli! – Fordulj fel!
Nyomás, Tom, a főnök beszélni akar veled. Nem volt ideje írásos meghívót küldeni.
Mi az, hogy túl sokat eszik?
Mit tudja azt a hülye lódoktor?
– Mit ebédeltél, kisfiam? – Egy hot dogot.
– Csak egy hot dogot?! – Egy hot dogot mustárral.
Egy hot dogot mustárral?
Egy hot dogot…
Egy hot dogot mustárral?
Hallod ezt, Dán? Milyen okosan tud válaszolni az én fiam?
Látod, még Eddie bácsi is mosolyog.
Na jól van.
Találd ki, melyik kezemben lehet a pénz?
Na, még egyszer.
Na jó. Tied a pénz, kisfiam, használd egészséggel!
Menj, ülj be vele az autóba. Egy penny-t neki, fiúk!
– Főnök, nincs apróm! – Majd megadod legközelebb.
Helló, Tom. Mi a dörgés? Szereted a gyerekeket?
Nem.
Foglalj helyet!
Pedig gyerek nélkül nem élet az élet. Tudom, gyerek, nagy dolog, mondod te.
Én mégis azt mondom… Na, semmi.
Kösz, hogy eljöttél.
Kiállítottam egy csekket a barátodnak, Lazarre-nak.
Kerek 1500-ról, ami több, mint a tartozásod, de gondolom jól jön egy kis előleg.
ha valaki ekkora tételben fogad. Na mit szólsz?
Kösz.
Nagy dumafranci vagy te, szívesen adom.
Tudod, miért akarom, hogy ne legyél sáros Lazarre-nál?
Valahogy nem igazán.
Hogy ne legyen semmi gubanc. Én adom ezt, te rendben Lazarre-ral, ő rendben van veled,
te rendben vagy velem.
Hogy teljes legyen a barátság, én megkapom tőled Bernie Bernbaumot.
Tudod, hogy ez így van rendjén.
Az a simlis a szemem is kilopja. És nem értem Leót, igazán belátóbb is lehetne.
Szóval én szállítom Bernie-t, leszerelem Leót, te pedig kifizeted Lazzare-t.
És megint barátok leszünk: te, én, Leo, meg a Dán.
Talán még teázni is összejárunk majd.
Maradj már, Eddie! A barátság szent dolog, ha nem tudnád. Mit szólsz hozzá?
– Majd meggondolom. – Meggondolja.
Halljátok ezt? A fiú gondolkozik, hát nem óriási?
– Ne rakjunk párnát a buksija alá? – Na jól van, gondolkodj csak!
Nem smafu ez, lelkileg.
Ha ez segít gondolkodni, annyit mondok, hogy ha nem mész bele a buliba,
nem leszel olyan állapotban, hogy elmenj innen.
Hogy nem leszek? Testileg, vagy ahogy mondtad, lelkileg?
Nem ezt vártam tőled!
Nagylelkű ajánlatot teszek neked, és még neked áll följebb!
Állj meg!
Jézusom, Tom.
Nem történt semmi. Hacsak neki nem tört el a lába.
– Hol vagyok? – Johnny Caspar kéjbarlangjában.
Ugyanott, ahol kb. 10 másodperccel ezelőtt kikapcsoltál.
Helló, Tom, jobban vagy? Nincs kedved kicsipkézni a képét a haverodnak?
Nem, nincs, Delahanty.
Meggondolhatod magad, amíg kihallgatjuk.
– Mondd, mégis mi volt ez? – A szokásos hétvégi buli.
– Te jó ég, ti aztán nem lacafacáztok. – Azt a parancsot kaptuk, hogy csapjunk szét, hát szétcsapunk.
Kérsz, O'Doole?
Szolgálatban vagyok.
A szolgálatra.
– Van hír a Gyapjasról? – Tudtommal még mindig hulla.
– Megvan, hogy mivel lőtték le? – Igen, egy 22-essel.
Tom, én csak egy rendőrfőnök vagyok, úgyhogy ne koptasd a pofád,
ha nem akarod, de mi a francot csinál itt a te főnököd, Leo?
Rád talán hallgat. Ekkor felhajtást egy nyavalyás bibsiért?
Adja ki Casparnak Bernie-t. Egy kommi ide vagy oda… mi itt csak égetjük magunkat.
Leo azt csinál, amit akar, ti meg azt csináltok, amit ő akar. Tudtommal ő a főnök ebben a városban.
De már nem sokáig, ha ez így megy tovább. nem jó ez így senkinek, magad is beláthatod.
Először is, én azt mondok Leónak, amit úri kedvem tartja. Meg róla is, de te nem!
Másodszor, ha Leo valamit eldönt, az úgy van.
Ha valami nem tetszik, elég zsaru van, aki szívesen lenne rendőrfőnök, és nem ugrálna feleslegesen.
Tom, ugyan már, én csak spekuláltam, beszéltem a levegőbe.
Tudom, hogy nem látok a dolgok mögé.
Csak most minden olyan zavaros.
Rohadtul zavaros minden.
Halló, rendőrség? Betörő van a lakásomban. West Louis 346.
Ki vagy? Hello, Shad.
Tom Reagan vagyok.
Nem, dehogy. Ne küldjetek senkit!
Igen, anyám nem ismert meg hirtelen a sötétben. Add egy kicsit Mulvaney-t!
– Hiányoztam? – Fordulj fel.
Sean? Szólj O'Doole-nak, hogy küldjön egy kocsit Leóhoz.
Ha odavágunk Casparnak, számítanunk kell arra, hogy visszavág.
– Mit akarsz? – Semmit. Erre jártam. Kicsit bamba vagyok.
Gondoltam, felugrom hozzád egy apéritifre.
– A Gyapjas Daniels meghalt. – Istenem, de szörnyű.
Na, nehogy már bőgni kezdj!
Más se hiányzik még nekem ma estére, minthogy egy bőgő nőt kelljen tutujgatnom.
– Ne izgulj, alig ismertem. – A Gyapjast? Piszkosul értett a lenyúláshoz.
Nem hagyott ki egyetlen ziccert sem. Jól kijöttetek volna.
Végső soron nem volt rossz gyerek. Feltéve, hogy külsőre, észre és jellemre nem adunk.
– Főleg ugye az utóbbira. – Hát igen. Mi nem vagyunk olyan makulátlan szentek, mint a testvérkéd.
– Ki nyírta ki? – Leo biztosra veszi, hogy Caspar.
– De te persze másra tippelsz. – Nem tippelek, tudom.
Caspar meg akart venni, hogy intézzem el a bánatát Leóval. Ami azt jelenti, hogy háborúra készül.
Egyébként szerintem te nyírtad ki, angyalkám. Vagy a testvérkéd.
Én vagy a testvérem? Miért nyírtam volna ki a Gyapjas Danielst, vagy bárkit?
A Gyapjas követett téged. Tudott a mi dolgunktól.
Ami elronthatta volna a te dolgodat Leónál.
Szóval szerinted én megöltem valakit? Ugyan már Tom. Ismerhetnél már.
– Senki nem ismerhet senkit, ennyire. – Te ismersz, különben nem volnál itt.
Szó sincs róla. Azért jöttem, hogy meghallgassam a te sztoridat.
Hogy milyen ocsmány volt a Gyapjas, hogy hogyan próbált zsarolni, míg nem maradt más választásod, mint…
– Nem, te nem ezért jöttél. – Akkor miért jöttem?
– Egyszerűen azért, hogy igyál. – Tudok vendégmarasztalóbb kricsmiket is.
– Miért nem vagy képes beismerni? – Micsodát?
Hogy azért nem akarod, hogy Leóval flörtöljek, mert féltékeny vagy.
Ismerd be, hogy neked is van szíved, akármennyire pici és nyamvadt is…
és még ha nem is emlékszel, mikor használtad utoljára.
Ha tudtam volna, hogy érzelmi önvallomást vársz tőlem, bemagoltam volna az Énekek énekét.
Lehet, hogy épp ezt szeretem benned, Tom.
Nem ismerek rajtad kívül még egy olyan szemét stricit, aki büszke rá, hogy az.
De egyszer még nagyon megfizetsz ezért.
Lehet, Verna. De addig még hadd igyam le magam!
Én előbb valami mást szeretnék.
Jó. Minél többet.
– Ki van fórban? – Momentán, mi.
– No és mennyi az állás? – Az éjjel 4:1 volt. Dana benn égett a házban.
– És náluk? – Egy benn égett.
– És a másik három? – Ólom.
– Kié? – Leóé.
– Az öreg még mindig nagy művész a Thompsonnal. – Jó, legyen!
Kerítsd elő, a szentségit!
Nézd meg, hátha lehúzta magát a WC-n.
Hétszentségét. A főnök sehol. Ki vigyáz most erre a kócerájra?
– Miért, nem találod O'Doole-t? – Nem, és a polgármestert sem.
Hát ez nem jó. Elbújtak.
– Azt nem mernék. – Én figyelmeztettelek, hogy hagyd békén Caspar klubját.
– Mégis itt vagyok egészben. – Ez akkor sem volt jó húzás.
Az a szemét lesipuskás disznó maga alatt vágta el a fát.
Tegnap kiderült, hogy sebezhető vagy.
Te nem választás útján lettél nagyfőnök.
Azért vagy az, mert az emberek annak tartanak. Amint nem tartanak annak, nem leszel nagyfőnök.
A szentségit, a végén még sajnálnom kell, hogy nem nyírtak ki?
Leo, vedd végre komolyabban Caspart!
Jó-jó, tudom, hátráljak meg, adjam ki Bernie-t, és ezzel megoldódik minden problémám.
Most már nem. Ha felveszed a harcot egy olyan elmebeteggel, mint Caspar,
az embereknek választaniuk kell, és most gyengébbnek látszol.
Egy fenét!
Akkor hol a polgármester? Miért nincs itt egy rendőr sem?
– Miért nem vigyáztak rád tegnap este sem? – Azért, mert nem kértem.
Én igen.
A kotlósmama. Mi az, Tom,
azt hiszed nem tudok vigyázni magamra? – Tudom, hogy nem tudsz.
Légy egy kicsit okos, Leo: vedd le a kezed Bernieről. Hadd higgye Caspar, hogy győzött!
– Aztán várj, amíg elszúr valamit! – Ugyan, Tom.
Vásárra viszed a bőröd egy ilyen Bernie-ért,
aki az első adandó alkalommal elvágná a nyakadat.
Tom…
A dolgok nem olyan egyszerűek, mint te hiszed.
Bernie.. hát azt ugye biztosan tudod, hogy én és Verna…
Szóval, mostanra…
Nem mintha nem lettem volna úriember, de…
Szóval az a tervem, hogy megkérem a kezét.
Gondolom, szerinted nagy marhaságot csinálok.
– Hozzád akar menni? – Lehet is azt tudni…
Szerintem igen, miért is ne akarna.
Tudom, hogy neked más a véleményed, de hát nem vagyunk egyformák.
– Leo, nem Caspar ölte meg a Gyapjast. – Dehogynem.
Nem! Gondold végig, csak most az egyszer! Kit követett a Gyapjas?
Ha?
Képzeld magad Verna helyébe! Késő este követi egy idegen férfi a sötét utcán.
Mondtam, hogy tud ő vigyázni magára. Ugyan, Verna nem puffantana le valakit csak azért, mert az követi őt.
Nem ez egyáltalán nem valószínű. De ha mégis Verna, elmondta volna.
Egy .22-es golyót találtak benne egy ját ékpisztolyból, amilyet nők hordanak.
Tudom, hogy nem rajongsz érte, de én ugyanúgy megbízok Vernában, mint benned.
Figyelj, Leo, lehet, hogy a Gyapjas volt az oka.
Lehet, hogy tudott valamit, ami Vernának kínos volt, ha megtudod.
Lehet, hogy a Gyapjas tudta, hogy lefekszik valakivel…
és hogy kivel.
Feltevésekből még nem lesznek tények.
Nem csak feltevések.
Amikor megbíztál bennem, soha nem fizettél rá. Bízz bennem most is!
Ez most túl fontos.
Nem túl gyakran kérek valamit. Bízz meg bennem!
– Tommy…. – Bízzál meg bennem, vagy menj a fenébe!
Komolyan mondod?
Verna velem volt, amikor a Gyapjas követte.
Éjjel, amikor te is feljöttél.
Aha.
Jól van Leo, menj már! Majd én kidobom.
Helyes, dobd ki!
Lapátra vagy téve.
Ha sohanapján látlak újra, az is túl hamar lesz.
Halló, Frankie, itt Tom. Hogy megy a bolt?
Volt már rosszabb is. A hefti rendben?
Üzenem Casparnak, hogy spongyát rá. Beszélni akarok vele.
Jól van, hívjatok.
Sikerült, akárhogy csináltad.
Leo szakított velem.
– Pedig nekem semmi közöm a Gyapjas halálához. – Az lehet.
– De nem is emiatt csalódott benned. – Hanem? Hogy mi…?
Te aztán értesz ahhoz, hogy minél zűrösebben szerezd meg azt, amit akarsz.
Egy szavadba került volna.
Miért, mit akartam?
Engem.
Halló?
Jó, jó.
Mikor?
Rendben.
Te még fent vagy?
Fent.
Min rágod magad?
Egy álmomon.
Egy erdőben jártam, nem tudom miért.
Nagy szél lett, és lefújta a kalapomat.
És rohantál utána, mi?
Rohantál utána, és végül utolérted.
Fölvetted, de akkor már nem kalap volt.
Átváltozott valami mássá, valami csodássá.
Kalap maradt, és nem is rohantam utána.
Nincs röhejesebb, mint egy férfi, aki rohan a kalapja után.
– Most hova mész? – Elintézek egy pár dolgot.
– Lehet, hogy még rendbe jön a dolog Leóval. – Én Leóval végeztem. Egyszer s mindenkorra.
Az nem biztos. Leo jószívű.
Végeztünk, és én részemről nem is akarom visszacsinálni.
Ha pedig ő találna utánam jönni, akkor még nagyobb marha, mint gondoltam.
Elmehetnél más városba.
Nem köt semmi sem ide. Mellesleg engem sem.
– Na és Bernie? – Velünk jöhetne.
Te, én és Bernie. Na és hova mennénk, a Niagarához?
– Miért utálod? – Nem utálok senkit.
És nem is szeretsz senkit.
Hol van Bernie?
– Miért? – Mert Leo már nem tudja megvédeni.
Szólni kéne, hogy tűnjön el.
Hotel Royale, 302-es.
Azt hiszem mind a ketten átvertük Leót. Ezt kár is tagadni.
Jól járt, hogy lerázott bennünket.
Mi ketten meg alaposan megérdemeljük egymást.
Az mondod?
Nagy disznók vagyunk mind a ketten. Azok bizony.
Azt mondja: "O'Doole, adj neki egy dollárt! Pazar ebéd, az én ötletem volt!"
Helló, Tom. Ismered O'Doole-t meg a polgármester urat?
– Üdv, urak. – Tom jó ember, mindig is az volt.
Ennek örülök. Tomnak meg nekem volna egy kis megbeszélnivalóm.
– Szólj majd, ha szükséged lesz ránk. – Majd szólok. Tedd le magad!
Ülj csak le!
– Szóval meggondoltad a dolgokat? – Meg. És megváltoztak a körülmények.
Én ne tudnám? A Dán nagyon odavolt, hogy befutottak a zsaruk, mielőtt
Frankie meg Tic-Tac kicsipkézték volna az pofádat.
De én azt mondtam, még jó is ez így. Eddie, mondtam, van egy megérzésem:
ez a gyerek meg Leo össze fogja rúgni a port, csak idő kérdése.
Azt mondtam, túl okos vagy Leóhoz, szó szerint ezt. Megjósoltam.
Kérdezd csak meg a Dánt, ha nem hiszed!
– Szóval tényleg megjósoltad? – Meg ám, hitetlen Tamás.
Tudtam, hogy tisztában vagy vele, hogy marhaság védeni azt a simlist.
Tudtam, tisztában vagy azzal is, hogy Leo újabban marhaságokat csinál.
Tudtuk, hogy csak idő kérdése, hogy otthagyd. Ezért nem is hozzád küldtük az embereinket, hanem Leóhoz.
Ha ezt vesszük, hogy hogy elbaldoverolták, Leónak sem lehet panaszra.
– Na te azért csak ne járasd a szád, te nagyokos homokzsák!
– Jó-jó, Eddie. Most már haver. – Frászt.
– Szóval ha jól értem, te most munkát keresel. – Valahogy úgy.
Ajánlóleveled van? Van diplomád?
Mert mi csak olyak ganekokat ám veszünk ám fel, akiknek legalább egy diplomájuk van, igaz Dán?
Csak viccelek, persze. Tudjuk, hogy hasznos lehetnél nekünk, egy ilyen okos gyereknek mindig hasznát vesszük.
Valakinek, aki ott van az ember háta mögött, és okosakat sugdos a fülébe. Azt hiszem sok hasznodat vehetnénk.
Ja, tudnék egy s mást. Leót le tudod rólam kaparni?
Őmiatta nem kell izgatnod magad. Megvannak a terveink.
– Igen? Mik azok? – Te csak ne legyél olyan kíváncsi.
A Dán ezzel azt akarja mondani, hogy ráérünk ezt még megbeszélni.
Most nem ez a legsürgősebb tisztáznivalónk.
Mikor utoljára dumáltunk, nagyon magas lóról beszéltél.
Szóval most azt mondom, tegyél le valamit az asztalomra! Előbb. Nyitótétnek.
– Jól van. Mivel kezdjük? – Hallod ezt, Dán? Profi beszéd!
Mondtam, hogy én, hogy belevaló gyerek. "Mivel kezdjük?"
Hát kezdhetnénk mindjárt a simlissel!
– Nocsak, hol van most a simlis, tudod? – Royale Hotel, 302-es szoba.
– Lehet, hogy Mink Larouille is ott van vele. – Mi a fene.
Ja, Mink és Bernie sülve-főve együtt vannak. És ez nem csak üzleti kapcsolat.
– Ez linkel itt nekünk! – Miért linkelnék?
Ez nekem bűzlik, ez a pali nekem bűzlik!
Minkért tűzbe teszem a kezem, ez a bohóc meg csak linkel!
Ezt nem nehéz kideríteni.
Kerítsd elő Minket, és hozd ide magaddal!
Te menj le a kocsihoz! Elküldöm veled együtt Frankie-t és Tic-Tacot a Royale-ba.
Ha Bernie ott van, Frankie és Tic-Tac majd elintézik.
És hogyha nincs ott?
Akkor tintalevest eszem papírgaluskával.
A másik oldalon szállj be a kocsiba!
Mit akarsz tőlem, mit akartok?
A Miller's Crossing, ismered. Elviszünk egy kicsit levegőzni.
Tom! Tom! Te is benne vagy ebben?
Maradj nyugodtan, bibsi! Tom, ezek engem ki akarnak nyírni!
– Tom, szólj nekik, hogy… – Kuss! Megfájdul a fejem a vinnyogásodtól.
Tom, csinálj már valami! Tom! Tommy!
Eresszetek, én nem csináltam semmit!
– Ne hülyéskedjenek, engedjenek el! – Pofa be, kussolj már!
Állj föl, te szemét, állj föl!
Frankie! Ne, ne! Állj fel!
Frankie!
Na jó, vidd be a fák közé, és nyírd ki!
– Hogy? – Ahogy mondom. A főnök azt akarja, hogy te nyírd ki.
Hogy megmutasd, ki mellett állsz. Tudod hogy kell csinálni, nem?
Az a fő, hogy a golyó az agyába menjen. Egyet a lábába, hogy eldőljön,
aztán egyet az agyába, és vége, mehetünk haza.
– Kelj fel és lódulj, te nyavalyás zsidó! – Eresszen el…
– Nem csináltam semmit, eresszen el!
Menjetek már!
Tommy, ez nem lehet igaz! Te nem szoktál gyilkolni!
Te nem vagy olyan, mint azok a vadbarmok!
Ez nem lehet igaz, Tom! Ezt nem csinálhatják velünk!
Ez képtelenség, nem kényszeríthetnek arra, hogy ilyesmit csinálj. Mi nem vagyunk bunkók. Én soha nem öltem meg senkit.
Néha lepasszoltam egy-két fülest, nagy dolog. Ilyen vagyok, Tom.
Nem tehetek róla, ha valakitől hallok egy tippet megjátszom, de ettől még nem kell kinyírni az embert.
Vagy talán igen? Én csak egy nímand vagyok!
De mondok valamit: én havert soha nem vágtam át!
Én senkit sem öltem meg, nemhogy havert, ezt te is tudhatod. Mi nem vagyunk ilyen vadbarmok!
Ez nem lehet igaz, ez egy rémálom!
Ez csak egy rémálom! Könyörgök, Tom!
Ne ölj meg! Ne ölj meg!
Itt az erdőben… mint valami állatot!
Nem dögölhetek meg itt, mint valami állat! Itt az erdőben, mint valami állat…
nem dögölhetek meg itt az erdőben…
Nem dögölhetek…
Nem dögölhetek meg!
Könyörgök, Tom!
Könyörgök Tom, nézz a szívedbe!
Könyörgök…
Könyörgök Tom, nézz a szívedbe!
- Tommy… - Kuss! te meghaltál, érted?
Meghaltam, értem. Isten áldjon.
Kuss! El kell tűnnöd, különben tényleg agyonlőnek.
– Senki sem láthat, nem tudhat rólad. – Isten áldjon.
Menj el valahova, ahol nem ismernek. Ha valaki meglát, és felismernek, véged, de az már nem az én bajom.
Persze, te megtetted, amit tehettél. Köszönöm.
– Kuss! – Értek én mindent.
– Kuss! – Köszönöm.
Kuss! Tűnj el innen, mielőtt meggondolom magam!
Az agyába lőttél?
– Igen. – Ügyes fiú.
Mink? Tom Reagan. Hol voltál?
Idehallgass, a Dán Eddie nagyon keres. Bernie meghalt.
Ne rinyálj, inkább figyelj ide! Caspar tudja, hogy ti csaptátok meg a bundáját.
– Honnan szedte? – Mi tagadás, tőlem.
Ne haragudj, beszélgettünk, és valahogy elköptem.
Húzd meg magad, amíg Caspar kidühöngi magát, aztán mondd azt, hogy a Dán ötlete volt.
Kend az egészet Eddie-re, én meg addig megpuhítom Caspart.
Ahogy mondod, én vagyok az oka.
Viszont én vagyok az egyetlen, aki ki tudlak húzni belőle.
Hello, Terry. Szavazatokat gyűjtesz?
Üzenet Leótól.
Azt mondja, ha van egy kis eszed, ezt kidekkolod, nem mintha érdekelné mi van veled.
Ha elhibázod hova állj, te is ugyanúgy ráfizethetsz, mint akárki más.
Azt üzeni, nem fog kivételezni veled sem.
Én meg azt üzenem, hogy nem ő az Atyaisten.
Csak egy ócska kis politikus, és nem az észtől csillog, hanem a pomádétól.
– Ezt is Leo üzente? – Nem, ezt én üzenem.
És úgy vigyázz, hogy legközelebb többet is üzenek!
Ha igazad van, hát igazad van, de azt sohase mondd, hogy előre megmondtad.
De miben van igazam?
Hát.. megmondom, de előbb ígérd meg, hogy nem mondod, hogy megmondtad előre.
Sohase mondom, és nem szeretem, ha valaki mondja.
– Mink rabolt ki engem, a Simlissel. – Ezt honnan veszed?
Mink felszívódott, nem találjuk sehol. A Dán persze mentegeti mindenfélével…
… de szerintem neked volt igazad. Mink és Bernie együtt csinálta.
Mink megneszelte, hogy kinyírtad Simlist, és erre fogta magát és lelépett. A kis szemét!
– Megmondtam előre. – Hogy?
A fene a pofádat! Hát! Na jól van.
Mástól nem viselem el, de nem baj.
Rendes tőled, hogy kinyírtad a Simlist.
– Biztos, hogy Mink lelépett? – A Dán nem találja sehol.
– Mondja ő. – Hát ezzel meg mit akarsz?
Semmit különöset. Lehet, hogy nincs jelentősége…
…hisz az ember sok mindent összehord, ha látja, hogy neki már annyi, de…
De mielőtt Bernie-t lepuffantottam, égre-földre esküdözött, hogy a Dán Eddie és Mink kente rá a szart.
mert ők adták el a fülest a bundádról.
Az ember ilyenkor tényleg sok mindent összehord.
És miért nincs itt a Dán Eddie?
Hát, tudod, nem rajong érted. Na jó, inkább elmondom.
Amikor elmentél, megpróbált rádumálni, hogy verjelek át.
Az volt az ötlete, hogy te kinyírod a Simlist, utána meg mi meg kinyírunk téged.
Csak hát nálam az üzlet az üzlet. Ha te nem versz át…
…és kinyírod a Simlist, én állom amit mondtam.
Ez erkölcsi kérdés. Az ember legyen egyenes!
Tudhassa mindenki, hogy hányadán áll vele.
A Dán rühell téged. De előttem lapít, ismered.
Csakhogy mindig becsúszhat valami váratlan, ha szerelemről van szó.
Tudom, hogy Mink a Dán Eddie fiúja. De azért…
Én ezt máshogy látom.
Akkor semmi izgalom.
Papa! Papa! Jutalmat kaptam a nővérektől!
– Jutalmat kaptam a nővérektől! – Jó-jó, várj egy kicsit. Persze, nincs semmi izgalom…
Papa, papa…
Kuss! Példát vehetnél erről a bácsiról!
Kevesebbet járjon a szád, annál többet az eszed!
Gyerek még, kemény kéz kell neki.
Na szóval, végére kell járni a dolgoknak.
Ha Mink mégis itt van, kerítsd elő! Tőle okosabbak leszünk.
Na mi az a nagy baj? Csak nem bántott valaki?
Hát mi a baj, nem mondod el a papának?
Ha megtalálod, beszélni akarok vele. Tisztázni akarok mindent.
Csak én, Mink, meg a csúcs haverom. Érted mit mondok?
Nem olyan komplikált.
Már jó néhány napja el kellett volna tűnnöd. Kezd forró lenni a talaj.
Menj a Palisades-re, majd utánad megyek.
Nem találom Bernie-t. Tudod hol van?
Ja…
– Szökésben van? – Ott.
Lelépett.
– Nem mondta hova megy? – Nekem nem.
Kösz.
– Mit akarhat ez a mandró? – Tudja a fene.
– Te, ez a Bernie húga, nem? – Tudja a fene.
– Mi a fenét kereshetett itt? – Tudja fene.
Na kuss! Kopj le!
Kiderítem hol lakik a tyúk.
– Tudod ki vagyok? – Johnny Caspar árnyéka, csak nem beteg, hogy nincs veled?
Mi ez, ha megjelenek valahol, egyből mindenkinek szellemeskedhetnékje lesz?
– Leo nője vagy, igaz? – Már nincs köztünk semmi.
Nincs? Szóval akkor most Tommal dugsz, mi?
– Tűnj el innen! – Jól van, majd folytatjuk.
– Mielőtt elmegyek: mire készül a barátod? – Nem kötötte az orromra.
Csakhogy én azt kötve hiszem ám.
Hogy dobhattad Leót azért, aki lepuffantotta a testvéredet?
Nem is mondta?
Mi van, Eddie?
– Leo küldött? – Ő. Hogy vigyázzunk a nőre.
Hát piszkosul vigyáztatok. Okvetlenül elmondom majd neki. Hol van Leo?
Honnan tudjam, hogy nem nyírsz ki, ha megmondom?
Onnan, hogyha megmondod, és kinyírlak, és aztán kiderül, hogy átvágtál,
akkor már nem tudnálak kinyírni. Szóval, halljam, hol van Leo?
Váltogatja a helyét. Holnap estére összehívta a bandát Whisky Nickhez.
– Ez biztos? – Biztos, holt biztos!
Tudod mit? Hiszek neked.
Repülj, madárkám, repülj. Úgyis elkapok minden kurvát.
Helló, Bernie. Fáradj be, érezd otthon magad.
Helló, Tom. Úgy látszott, nem vagy itthon, hát gondoltam bejövök.
Gondoltam nem igazán nyerő, ha kinn álldogálok a lépcsőházban, tekintve, hogy állítólag meghaltam.
– Honnan tudtad, hogy én vagyok az? – Csak tőled telik ki, hogy kopogtatsz, mielőtt betörsz.
– Más nem törhetne be, hmm? – De az ki is akarna nyírni, úgyhogy nem kopogna.
Mit akarsz, Bernie?
Ezt-azt.
Gondolom, most zabos vagy rám, hogy még nem tűntem el a hetedik fenébe.
Szerinted biztos állati nagy könnyelműség, hogy itt vagyok.
Én el akartam menni, tényleg el akartam, csak arra gondoltam,
ha itt maradok, annak te nem fogsz örülni.
Aztán arra gondoltam, hogy nekem viszont nem lenne rossz.
Nem gondoltad át, hogy milyen ziccert adsz. Mert ugye mit csinálhatok?
Ha elmegyek, nincs semmim. Se pénzem, se haverjaim, senkim és semmim.
Ha maradok… itt vagy te. Ha valaki rájön, hogy élek…
…neked véged, Tom.
Szóval, most itt vagy nekem te.
Mi az, megkukultál, hogy egy rossz szavad sincs hozzám?
Nincs kedved zrikálni?
Hát igen, a múltkor hülyét csináltam magamból.
Vinnyogtam, mint valami majrés tyúk.
Teljesen… teljesen lebőgettem magam.
– Te ugye nem mondtad el senkinek? – Nem.
Persze az is elég, ha te tudod.
Kínos visszagondolni rá.
De nem tudok nem visszagondolni rá, hogy volt pofád feldobni engem.
Aztán az erdő, a Miller's Crossing, hogy kinyírjál.
Jó. Tudom…
…nem nyírtál ki. Nem nyírtál ki, csak…
– Tettem én valamit érted mostanában? – Ne szórakozz velem!
Látni akarlak, ahogy nyüszítesz.
Nézni, ahogy kiver a hideg verejték.
És ha szórakozol velem…
…oda az élvezet.
És még valamit akarok.
Látni akarom Johnny Caspart kinyúvasztva.
Ennyit megtehetsz a te Bernie haverodnak.
Addig kivonom magam a forgalomból.
De ha Caspar nem lesz néhány napon belül kinyúvasztva, vendéglőkbe fogok járni.
Ugyan, Tommy, ne röhögtess!
Vigyázz, még megfázol, aztán nem tudsz dolgozni.
Mit csináltál volna, ha elkapsz, mi?
Vinnyogtam volna kicsit, aztán megint elengedtél volna.
Helló, Tad. Hogy megy a bolt?
Megy egész rendesen nélküled is.
– Meghoztad Lazarre pénzét? – Nem.
– Egyébként nincs is itt semmi keresnivalód. – Nyugi, Tad. Leo tudtommal nincs itt.
Mondd csak, nem fogadtál mostanában egy tuti győztesre a szombat esti bokszmeccsen?
Mi a jó fenének mondanám el neked?
Igaz ami igaz, semmi okod rá.
A szombati meccs. Drop Johnson két ezrest tett a tegnapi meccsre.
Matróz Reese-re, egy gallyratett bunyósra.
Drop Johnson? Gyakori ügyfél?
Ne hülyülj! Azt sem tudtam, hogy a világon van.
Uramatyám, ezeket te hoztad magaddal?
– Helló Brian, még mindig állod a sarat? – Helló, Tom. Esőben, szélben.
Az ott a postásod. O'Doole itt van?
Helló, O'Doole. Nem látszol boldognak.
Nézd ezt a rumlit! levágják az aranytojást tojó tyúkot. Nem tudom nevessek-e vagy sírjak.
Hát ez tényleg kínos. Ismersz egy Drop Johnson nevű fazont?
– Ja, már bevontuk egy párszor. – Tudod hol dekkol?
Terminal Hotel, Bay Street.
Nézd, Tom, engem senki sem kérdez, hisz én csak egy rendőr vagyok, de azért elmondom a véleményem.
Caspar ugyanolyan hülye, mint Leo, és ráadásul még digó is!
Idefigyelj, neked mindig mindennel van valami bajod?
Szállj be, Tom, már mindenütt kerestünk.
– Nem érek rá. – Azért csak szállj be!
Csak nem akarsz elrabolni, Tic-Tac? Már egy istállóban vagyunk.
Vagy nem tudod, hogy ez mit jelent?
– Mitől dagadt fel a képed? – Régi ügy, háborús sérülés.
Nagyon humoros vagy. Mit kerestél a klubban? Megdumáltad a dolgokat Leóval?
Ne fáraszd az agyadat, még meg talál benne pattanni egy ér.
Piszkosul a humorodnál vagy ma. De azért ne örülj!
Egyszer úgyis elkaplak, csak idő kérdése.
Hiába játszod meg magad. Átlátok én rajtad, akármit mondasz Casparnak.
Tudom, te még most is a régi jó gazdinak pitizel.
Azt hiszed, piszkosul cseles húzás volt, hogy átálltál Johnny Casparhoz.
hogy kinyírtad Bernie Bernbaumot.
Megjátszottad, hogy más lettél.
De ne hidd, hogy engem bepaliztál.
Szerintem te a nődnél akartál jó lenni. És ezért palira vetted Johnny Caspart.
Te ugyanis előbb lépsz be az Üdvhadseregbe, minthogy valakit önszántadból kinyírjál.
Mellesleg ez a két zseni elköpte, hogy nem is látták, amikor állítólag kinyírtad.
Nekünk a főnök csak azt mondta, hogy vigyük oda, azt nem, hogy menjünk vele.
Kuss! Ha jár a pofád, a maradék fogad is kihullik.
Mindenki piszkosul okosnak hiszi magát.
Elviszünk egy kicsit sétálgatni…
Miller's Crossing… üde levegő.
Ugye tudod, hogy ha nem találunk hullát, akkor itt hagyunk egy vadonatújat?
Hiányoznak a barátaid, mi?
Hiányzik Leo, mi?
Te, Tic-Tac!
Észrevetted milyen szótlan lett hirtelen a mi kis barátunk?
Az a gyanúm, hogy telecsinálta a nadrágját.
Oké.
Emberek, itt nincs semmi!
Ehhez szólj hozzá…
…okos fiú.
Gázálarcot!
– Megkóstolták a madarak. – Te jó ég!
Nem megmondtam neked, hogy az agyát lődd szét, nem pedig a pofáját?
Mondtam, Dán, két lövést hallottunk.
Helló, Drop.
– Kellemes szomszédaid vannak. – Helló, Tom. Mi a dörgés?
– Nem voltak vendégeid? – Nem.
– Soha, senki? – Mostanában nem.
Akkor most örülhetsz, hogy eljöttem.
Mondd, nem láttad véletlenül Bernie Bernbaumot, mielőtt kinyírták?
– Nem. – Na és azután?
Még egy utolsó kérdés, Drop.
Feltettél egy nagy kalap pénzt a holnapi meccsre.
A te pénzed, vagy valamelyik haverodé?
Nem, nem, nem, az én pénzem. Van egy olyan érzésem, hogy jó kis meccs lesz.
Van egy olyan érzésed, mi? Nocsak, újabban érzéseid is vannak?
Kinőtted a kalapodat. Biztosan a sok gondolkodástól.
Mondd meg Bernie-nek, hogy gubanc van. Jelentkezzen nálam!
Ne csináljon semmit, amíg nem beszélt velem.
Írország Fiai Társaskör
Figyelem, ha van még benn valaki, jöjjön ki felemelt kézzel! Csak semmi okoskodás!
– Helló, Tom. Te meg hol bujkálsz? – Mindenfelé. A főnök itt van?
– Caspar úr van benn nála. – Helyes, őt keresem. Bemegyek hozzá, jó?
– Bejelentelek. – Ne strapáld magad, örülni fognak.
Szó sem lehet róla, Johnny, kiröhögtetném magam! Képtelenség, esetleg kisegítők…
Polgármester létedre elég lassú a felfogásod. Azt mondtam nevezd ki őket, mégpedig irodavezetőnek!
– Egy tisztségre két embert? – Hát aztán! Megosztva.
Johnny, hidd el, én megteszek mindent…
hogy támogassalak téged és az unokatestvéreidet.
Ugyanúgy, ahogy Leót is támogattuk nem is egyszer.
Na látod, hát éppen ez az! Ő bezzeg fel tudta vetetni fél Írországot a városhoz!
De azóta kialakult valami rendszer, szokásjog alapján, amit szentesített az idő.
Azokat vettük fel a fizetési listára akiket- mármint Leo idején…
Csakhogy már nem Leo idejében vagyunk Nem érdekel hogy volt az őskorban, vagy tegnap!
– Ma itt én parancsolok! – Ennek senki sem örül jobban, mint én.
Adok is nekik állást, jó állást adok..
Akár olyan állást is adok nekik, ahol még dolgozniuk sem kell.
– És az sem probléma, hogy nem tudnak angolul. – Csak ne add nekem a nagylelkűt!
– Tom, megmagyaráznád neki, hogy adhatok nekik állást, de… – Nyugodtan megteheted, amit Caspar mond.
Egyébként nem emlékszem, hogy Leónak egyszer is visszabeszéltél volna.
– Tom! Jézusom. – Ne sápítozz, és csináld, amit mondd.
– Kezdheted azzal, hogy kimész! – De Johnny, ez az én irodám!
Eridj a fenébe. Ne mondjam még egyszer, tűnés!
Mielőtt behúzok egyet!
Ti is!
Szórakoztassátok a polgármester urat. Majd foglalkozom veletek.
Vezetni, ez se fenékig tejföl.
– Mi volt az a tűzijáték? – Szétcsaptunk kicsit Leo egyik klubjában.
Csak nem akar kipurcanni az a szemét.
Hallottam, hogy megkocsikáztattak egy kicsit, ne haragudj.
Hát mit mondjak, meleg volt a helyzet. Ha nem botlunk bele Bernie hullájába, akkor mostanra már én is hulla lennék.
Tudom, de azért ne hidd, hogy a Dán mesterkedik valamiben.
Csak hallott valami olyat, hogy Bernie életben van. Tudod, beszélnek mindenfélét.
Az nem lehet, hogy a Dán saját magától hallotta, hogy Bernie életben van?
Honnan veszed? Semmi értelme. Mi benne a pláne?
Lehet, hogy piszok jó oka volt rá.
Ha például megbundáztál egy meccset.
– Megbundáztál? – Mondjuk.
Na jó, elárulom, hogy a holnapi meccs meg van bundázva. Na és aztán?
– A Dán is tud róla? – Tud.
Ah, most esett le.
Márpedig ha a Dán elpasszolta a fülest, nagyon jól jött volna valaki neki, akire rákenheti.
Értem.
Csak ha Bernie már nem él, akkor elég kicsi a választék.
Szóval a Dán szerinted átver engem, és azért híreszteli, hogy Bernie életben van, hogy rákenhesse.
Bernie adta el a tippet, téged meg ki kell nyírni, mert nem nyírtad ki Bernie-t.
Mégsem stimmel. Nem értem, miért akarna Eddie átvágni?
Pénzért? Na jó, a pénzt mindenki szereti…
De valahogy ez nem jellemző rá.
– Ismerem a Dánt. – Senki nem ismerhet senkit… ennyire.
– Nincs ő annyira oda a pénzért. – Lehet, hogy nem is a pénzre megy ki.
Zabszem van a fenekében.
Ha?
Zabszem van a fenekében, nem bír veszteg maradni tőle.
Biztos unja, hogy a pamlagon üljön. Biztos úgy gondolja, már itt az ideje, hogy átüljön a karosszékedbe.
Hát nem mondom, pofád az van.
De őszinte vagy.
Ami pedig nagy ritkaság ebben a szakmában.
Bevallom, mióta utoljára dumáltunk, valahogy mindig görcsben rángott a gyomrom.
A Dán azt mondta, megérdemelnéd, hogy átvágjunk.
De ha egyszer átvág valakit az ember, mi lesz annak a vége?
Nem valami könnyű erkölcsi kérdés ez.
Megkeresem a Dánt, beszélek vele, tisztázzuk a dolgokat.
– Beszélj csak vele, dumáljatok! – Bízd csak rám!
– Biztos vagyok benne, hogy tisztázni fogja magát. – Bízd csak rám az ügyet!
– Kidumálja magát… – Azt mondtam, bízd rám az ügyet!
Johnny.
Én ugyanúgy benne vagyok a slamasztikában, mint te.
Nem aggódnék ennyire, ha látnám, hogy te egy kicsit jobban aggódsz.
Aggódom én.
Istenem…
Nehéz nekem.
– Halló. – Megkaptam az üzenetedet.
– Ah, Bernie. Valamelyik nap álmodtam rólad. – Rossz álmod volt?
Ellenkezőleg, azt álmodtam, hogy a Miller's Crossing-nál fekszel, kinn az erdőben, szétlőtt pofával.
– Örültél, mi? – Majd kifeküdtem. Mink volt az, ugye?
Amikor visszajöttem, még csak nem is örült nekem. Ehhez szólj hozzá!
– Szép kis barát. – Az. És tudod milyen ideges gyerek volt.
Szóval gondoltam te mégis haver vagy, jól jön neked a biztosítás.
Minknek .22-ese volt?
Az, de már eldobta. Miért?
– Azzal nyírta ki a Gyapjast? – Honnan tudod?
Nem érdekes. Gondolkodtam a megállapodásunkon, és arra jutottam,
hogy elmész te a sunyiba. – Ha?
– Amennyire te a markodban tartasz, annyira én is a markomban tartalak téged. – Várjunk csak.
Úgy döntöttem, holnap elutazom. csak még azt nem döntöttem el,
hagyjak-e esetleg egy üzenetet Casparnak, hogy mégis életben vagy.
Ha azt akarod, hogy ne, az egy kis pénzedbe fog kerülni.
Gondolom egy ezres méltányos összeg. Úgyhogy kétezret akarok.
– Most elmegyek itthonról. Hajnali 4-re megjövök. – Fizetek, de…
És ha addig nem vagy itt nálam a dohánnyal együtt,
készülj fel rá, Caspar holnap keresni fog.
Várj egy kicsit, várj…
– Megvan a pénz? – Nincs.
Hát jó.
A harmadik futamban…
a célnál a te holtbiztos nyerőd volt a sereghajtó.
Peches vagy te a pacikkal, Tom.
Elég.
Lazarre azt üzeni, sajnálja, de ez már kezd egy kicsit sok lenni.
Bír téged, Tom. Direkt mondta, hogy ne törjük el semmidet.
Nem tört el. Üzenem neki, hogy nincs harag.
Ugyan, Tom.
Tudja ő azt.
Vigyázz magadra!
– Tom Reagan vagyok. – Caspar úr a szalonban tartózkodik.
Helyes. Fogja!
– Tom! Mi a dörgés? – Híreim vannak.
Nekem is vannak híreim. Képzeld, a gyomrom megint görcsölni kezdett.
– Mink az előbb mondta, hogy… – Hé!
– Beszéltél Minkkel? – Aha, telefonon.
A Dán el akarja hitetni veled, hogy Mink eltűnt, nem tudsz beszélni vele, pedig egyfolytában itt volt a városban.
Biztos, hogy vele beszéltél?
Biztos. Ha nem hiszed, megnézheted. Megbeszéltük, hogy hajnali 4-re eljön hozzám.
Be van tojva a Dántól. Mondta a bundát is.
Meg hogy két darab ezresét hajlandó susogni. Elmondja, ki mindenki volt benne.
Csak te sürgősen, még ma este intézd el a Dánt. Mink szerint ma akar elbánni velünk.
– Leo ott dekkol Whiskey Nick lebujában. – Mi? Honnan tudod?
Tudunk mi még mást is, okos fiú.
Megismered a játszópajtásodat?
Azt hiszed, leszállok rólad, mi?
Egész délután követtelek.
Piszkálta a csőrömet, mi megbeszélnivalója lehet Einsteinnek egy gorillával.
Hát elkaptam a gorillát, és kivertem belőle.
Az ilyen nagy állatokkal könnyű, hamar megtörnek. Nem úgy, mint te.
Mondasz valamit, vagy csak gyakorolod a szellemes társalgást?
Ez tetszik. Nem tojsz be.
Ez már igen.
A gorilla nem tudta kinek a hulláját találtuk meg, de én tudom.
Minket nyírtad ki, te szemét!
Mink volt az, te szemét disznó!
Mink volt, és úgy éljek, hogy nem hagylak, amíg be nem ismered.
Ezt a mesét így tanítottad be a Dropnak is?
Gyere, te szemét!
Elpaterollak én téged a pokol fenekére!
És esküszöm, nincs, amit jobban élveznék!
Rohadt szemét! Rohadt szemét!
A kurva anyád, te rohadt szemét!
Ha van valami, amit rühellek, az az, ha át akarnak verni!
Éreztem, hogy nem vagy komplett, te rohadt szemét.
Kuss legyen, te hülye állat!
Kuss, te isten barma, mert mindjárt olyat adok neked, hogy aztán bömbölhetsz!
A Dán vadította be, nem tud uralkodni magán.
Nem érdekel, hallgattasd el!
És elhallgattatjuk Minket is, még ma éjjel!
Minket nem lehet átverni, ő annál sokkal gyanakvóbb.
– Nem hagyom futni azt a szemét állatot! – Nem is kell futni hagynod.
4 órakor nálam.
Mink biztosan ott lesz, beetettem, hogy megkapja a pénzét.
Legyél ott, ne jöjjön hiába!
Na most idefigyelj!
Erre meg szoktam tanítani minden emberemet.
Mindig egyenest az agyát lövi szét.
Mi a dörgés?
Csak úgy erre jártam. Egy kicsit bamba vagyok.
– Te mit csinálsz? – Sétálok.
– Nehogy elkoptasd a szádat. – Még esik is.
Bernie meghalt, igaz?
– Ezt miből gondolod? – Ez nem válasz.
Még nem mondhatok semmit.
Senki sem törődik vele, igaz?
– A barátai nem igazán a barátai. – Ő sem volt igazán a barátjuk.
Így legyen veled őszinte az ember, te szemét állat.
Elmondtam neked hol van, te pedig megölted.
Tudni akarom, miért! Mi hasznod volt belőle?
Nekem semmi.
De csak Bernie árán lehetett rendbe hozni a dolgokat Leóval.
Ha jól tudom, azt mondtad, nem érdelek Leo.
Azt mondtam, végeztünk, az nem ugyanaz.
Én ezt nem értem, és nem is érdekel.
Nem érdekel, hogy mi okod volt rá, vagy hitted, hogy van.
Életben van.
Azt várod, hogy elhiggyem?
Nem.
Hát ez jellemző rád, Tom.
Hazudsz, mert nincs szíved.
Nem is olyan könnyű, mi, Verna?
Előtte egy meleg törölközőt terítesz az arcodra.
Olyan meleget, amilyet csak kibírsz.
Aztán beleteszed a pengét hideg vízbe. Nem melegbe! Mert mit csinál a fém a hidegben?
– Nem tudom, Johnny. – Mi az, hogy nem tudod? Összemegy.
Így aztán tükörsimára borotválhatod magad.
Értem, Johnny.
Jó egyeseknek.
Helló, pajtás. Nyugodtan elmehetsz.
Helló, Tom.
Biztos? Cefetül nézel ki.
Kutya bajom.
Majd hazaviszem.
Reagan úr, kérem! Lövéseket hallottam.
Szaladjon ki a boltba, és hívja a rendőrséget!
Várja meg ott, míg megérkeznek!
– A cicáimnak nem lesz bajuk? – Ja, nem lesz bajuk.
Na igen, csőbe húztál.
Irtózol a piszkos munkától, mi?
Honnan tudtad, hogy ő kapja be, és nem én?
Tudtam, hogy előbb fogsz jönni. Előbb, mert rám pályázol, úgyhogy elkapod.
Igazad volt, azt sem tudta, ki trafálta el.
De honnan tudod, hogy már nem akarlak kinyírni?
Onnan, hogy nincs belőle hasznod.
Most már nem tartozunk semmivel egymásnak.
– Add ide a stukkert. – Minek?
Hogy a Dánra kenhessük. Egyikünknek sem érdeke, hogy szabadon mászkáljon.
A zsaruk úgyis elkapják, és ők már Leo emberei.
Ez már igaz.
Csakhogy ezzel a pisztollyal nyírták ki Caspart és Minket.
Amúgy Mink miért nyírta ki a Gyapjast?
Nem tudom. Tévedésből.
Nesze.
– Szóval azt mondod, a Dán csinálta? – Ő hát.
– Mink azt hitte, a Gyapjas követi? – Persze, és tudod milyen volt Mink. Hisztis. Mindenütt rémeket látott.
Egyszer bőgve jött haza azzal, hogy lepuffantott valakit, akit a Dánnak kémkedett.
A Gyapjas Vernát követte, nem Minket. Ő csak ott volt vele.
Mink be volt tojva, hogy a Dán rájön,
hogy ő meg én összeszűrtük a levet.
Na igen, te pedig nem nyugtattad meg. Hagytad izgulni.
Hát aztán!
Mit találtál? Egy kis zsebpénzt?
– A parókát miért vitte el? – Gőzöm sincs, meg volt zavarodva.
Megfelezzük a dohányt? Nekem több járna, ugyanis én dolgoztam meg érte.
Na jó, tedd csak el, legyen a tied!
Bernie?
Nem kenhetjük a Dánra.
Miért?
Mert a Dán már holtan fekszik a város túlvégén.
– Mi a francokat beszélsz te? – Mondom, a Dán meghalt. Nem marad más, csak te.
Ugye, a te stukkered?
Na ne. Ez most mi? Mi a jó nyavalyáról beszélsz te itt nekem?
Te vetted el a stukkeromat! Nincs ellenem bizonyíték!
Az nem olyan biztos.
Megőrültél? Egálban vagyunk.
Te mondtad az előbb, hogy most már nem tartozunk semmivel egymásnak.
Ja.
Most akkor mire jó neked ez az egész? Ennek semmi értelme!
Nem lőhetsz agyon engem!
Jézus atyám, ez valami őrület!
Tommy!
Nézz a szívedbe!
– Nézz a szívedbe! – Ha van.
Tad? Tom vagyok.
Üzenem Lazarre-nak, hogy megvan a pénz.
Igen, az egész.
Fogadni akarok a ma esti meccsre.
– Elláttak odalenn? – Már hogy?
Hát már hogy? Piával.
Hát jó, hogy eljöttél, Tommy. Leo már alig várja, hogy lásson.
Épp itt jártam a környéken.
A szentségit a hülye fejednek, megmondtam, hogy nem vagy képes…
Azt hiszem, most mégsem a legalkalmasabb.
– Ki van nála? – O'Doole és a polgármester.
Majd jövök máskor.
Holnap kaparják el a bibsit, ha ki akarsz menni.
– Mekkora tömeg! – Fordulj fel!
Teljesen maga alatt van.
Na igen, még jó, hogy nem húzott be egyet.
Örülök, hogy eljöttél Tommyt
– Azt hiszem… – Elviszi a kocsit.
Ha?
– Hát akkor sétálunk. – Jobb híján.
Összeházasodunk.
Gratulálok.
A vicc az egészben az, hogy ő kérte meg a kezemet.
– Bár ezt nem kellene elmondanom. – Mindegy, akkor is gratulálok.
Kösz.
Hanem Tom, miért nem mondtad, hogy miben mesterkedsz? Azt hittem, tényleg átálltál.
Nem mintha nem érdemeltem volna meg, de szólhattál volna.
Azzal csak megkavartam volna a dolgokat.
Nem lett volna értelme.
Igazad van.
Viszont ügyesen csináltad.
– Gondolom, tudod, hogy hálás vagyok. – Nincs miért.
Gondolom, csak azért balhéztál velem össze, hogy jól bevágódj Casparnál.
Nem tudom. Te mindig tudod, hogy mit miért csinálsz, Leo?
Hogyne tudnám.
– De ügyesen csináltad. – Na igen.
Idefigyelj, Tom, mindent megadnék azért, hogy megint nekem dolgozz!
Tudom, hogy csináltam néhány marhaságot, és néha nehéz kijönni velem, de a hétszentségét, veled is!
Hiányzol. Ugyanúgy lehetne, mint azelőtt.
Tudom, biztosan tudom!
És hogy te meg Verna, hát megértem. Fiatalok vagytok.
A fenébe, nem haragszom érte.
Én ezt nem kértem tőled, és nem is akarom.
Isten veled, Leo.